![]() |
![]() |
Nokia 2600 Classic | |||||||||||
| Finský elegán Nokia 2600 Classic není obyčejným telefonem pro začátečníky. Za velmi příznivou cenu nabídne Bluetooth, MP3 přehrávač, či dokonce FM rádio. Otestovali jsme ho pro vás. Mobilní telefon Nokia 2600 Classic byl představen v druhé polovině letošního ledna a zdálo se, že se jedná jen o další obyčejný low-endový model finského výrobce. Přístroj z produktové řady Series 40 se však od mobilů pro začátečníky v lecčem liší. Vedle elegantního designu a pevné konstrukce například nabídne i aktivní barevný displej typu TFT. Když se letmo podíváme do technické specifikace, zaujme nás především technologie Bluetooth nebo FM rádio, tedy Vzhled a konstrukce - výměnné kryty se vrací! Na první pohled není na Nokii 2600 Classic nic zvláštního. Při prvním doteku vás však překvapí kvalitní a pevnou konstrukcí a především nízkou hmotností 73 gramů. Spolu s rozměry 109 × 46 × 12 milimetrů se tak jedná o drobný telefon, který určitě nebude nikde překážet. Přístroj je nabízen celkem ve třech barevných variantách, a to černé, oranžové a modré. Jakmile si ale telefon koupíte, neznamená to, že si už barvu nikdy nezměníte. V základním balení totiž obdržíte jeden náhradní výměnný kryt, se kterým lze telefonu dodat zcela jiný nádech. My jsme měli k dispozici telefon v černém kabátku - v balíčku jsme ale nalezli ještě oranžový kryt. To jediné, co po výměně krytu zůstává, je design klávesnice. Ta je zpracována do černé barvy, přičemž okolo prostřední numerické řady (klávesy 2,5,8 a 0) a čtyřsměrného tlačítka je umístěn oranžový ozdobný rám. Zbytek povrchu telefonu je zpracován do jediné barvy, a to v závislosti na použitém krytu. Klávesnice se jinak ničím neliší od ostatních telefonů. Nalezneme na ní tedy vedle klasických numerických tlačítek čtyřsměrnou klávesu, potvrzovací tlačítko, dvě systémové klávesy a také tlačítka se zeleným a červeným telefonem. Klávesy z pryže se tisknou vcelku dobře. Pouze uživatelům s většími prsty by mohlo být problematické jejich nikterak velké vzájemné rozestoupení. Podsvícení tlačítek je bílé a dobře viditelné. Na bocích žádná tlačítka nenalezneme. V horní části pravého boku jsou akorát umístěny konektory pro nabíječku, připojení datového kabelu a sluchátek. Tomuto umístění ale vůbec nejsme naklonění - mnohem ergonomičtější by bylo míti konektory na klasickém místě, tedy na spodní straně mobilu. Na zadní straně telefonu nenajdeme nic zvláštního. Nachází se zde čočka integrovaného digitálního fotoaparátu a také zrcátko pro vytváření autoportrétů. Ve spodní části poté nalezneme externí reproduktor. Celkový dojem z konstrukce 2600 Classic je ale více než pozitivní - na telefon nízké cenové kategorie vše nezvykle drží na svém místě a přístroj tak působí "pevným" dojmem. Displej, ovládání a výdrž - mohl by být rychlejší Low-endový model Nokie se může pyšnit aktivním displejem typu TFT, který dokáže zobrazit až 65 tisíc barevných odstínů a nabízí rozlišení 128 x 160 obrazových bodů. Čísla však nejsou vše. Neškodil by o trochu jemnější rastr a v některých případech i věrnější barvy. Na druhou stranu ale od telefonu této kategorie nemůžeme očekávat zázraky - co se týče displeje, dokáže se zařadit mezi průměrné modely. Telefon podporuje klasické vyzváněcí profily, barevná schémata i motivy, které vedle tapety či spořiče displeje změní celé prostředí telefonu včetně barev hlavního menu či například vyzváněcích tónů. Hlavní menu může mít dvojí podobu - buď matice devíti či více ikon bez popisků, nebo klasický seznam nejdůležitějších funkcí. Možnost aktivního pohotovostního režimu bohužel chybí. Pokud tedy budete chtít k vybraným funkcím přistupovat prostřednictvím klávesových zkratek, budete odkázáni pouze na čtyřsměrnou klávesu a dvě systémová tlačítka, kterým můžete přiřadit libovolné nabídky. Při testování telefonu jsme také přišli na jednu zajímavost - pokud na pohotovostní obrazovce zadáte nějaké číslo, nejen, že se zobrazí nabídka na jeho vytočení nebo odeslání textové zprávy, ale k dispozici bude i možnost odpočítání tohoto čísla jako časové jednotky. Pokud tedy například zadáte "50", můžete během několika sekund zadat odpočítávání padesáti sekund. Další záporná vlastnost, kterou musíme jmenovat, je příliš pomalá odezva telefonu. Každý stisk klávesy zaznamená telefon takřka se sekundovým zpožděním, což je velmi otravné. Zejména při psaní textových zpráv jsme se tak během testování navztekali více než mnohokrát. Abychom však vyrovnali jmenované negativum, zmíníme hned jedno pozitivum. A tím je výdrž telefonu. Nokii 2600 Classic jsme používali vcelku intenzivně - několikrát za den telefonovali, psali průběžně textové zprávy i hráli hry. Přístroj zahlásil nízkou kapacitu akumulátoru až po šesti dnech. Při méně intenzivnějším používání tedy s mobilem vydržíte klidně i týden. Podíl na tom má kvalitní baterie typu Li-ion o kapacitě 870 mAh. Telefonování a zprávy - v zámoří si nezavoláte Levný elegán nabízí klasický vícepoložkový telefonní seznam, přičemž ke každému kontaktu můžete vedle běžných informací typu e-mailová adresa, narozeniny či adresy přiřadit také obrázek či fotografii. Vyhledávání jmen v něm probíhá stejným způsobem jako na ostatních Nokiích, tedy postupným zadáváním písmen. Lze si navíc vybrat, zda budete používat paměť SIM karty, telefonu či kombinaci obou těchto typů. Do interní paměti telefonu se pak vejde až 1000 položek. A nechybí samozřejmě ani skupiny volajících. Mobil pochopitelně vyzvání polyfonně (s 24 hlasy) - jako vyzváněcí melodii si lze zvolit i libovolnou skladbu ve formátu MP3 či AAC. Samotné volání probíhá bezchybně - my ani volaný jsme nezaznamenali žádný šum či jiný rušivý prvek. Že telefon nepodporuje sítě třetí generace, je vzhledem k jeho cenové kategorii více než jasné. Trochu nás ale zklamalo, že si s ním nezavoláte ani za oceánem. Nokia 2600 Classic je bohužel pouze duální - podporuje GSM sítě 900 a 1800. Editor textových a multimediálních zpráv je shodný s novějšími telefony Nokia. Pokud budete chtít poslat SMS či MMS, vždy budete přistupovat do jednoho a toho samého editoru. Nejprve zadáte telefonní číslo a začnete psát text. Pokud se rozhodnete zprávu odeslat, bude se jednat o klasickou SMS. Po celou dobu psaní textu se ale v dolní části displeje bude zobrazovat lišta pro vložení obrázku, zvuku či animace, po jejichž využití se zpráva automaticky změní z textové na multimediální. V mobilu je implementován i e-mailový klient. Textovou zprávu můžete psát za pomoci slovníku T9, který píše s diakritikou. Domnívali jsme se, že telefon veškeré háčky a čárky před odesláním ořízne, ale nebylo tomu tak. Pokud tedy budete psát s českou prediktivní funkcí, počítejte s pouhými sedmdesáti znaky na jednu zprávu. Data a organizace - na low-end dobré Co se týče datových a organizačních funkcí, mohla by Nokia 2600 Classic směle konkurovat i telefonům vyšší kategorie. Pokud se budete chtít připojit na internet, můžete tak učinit pomocí datových technologií GPRS i EDGE. S počítačem budete moci telefon propojit prostřednictvím USB datového kabelu (není bohužel dodáván v základním balení) nebo díky Bluetooth. Infračervený port je už z módy - ani v tomto přístroji ho tedy nehledejme. S telefonem si můžete poměrně solidně plánovat i nejrůznější události. K dispozici je samozřejmě kalendář, a to s měsíčním, týdenním i denním náhledem. Dále v menu nalezneme také úkolovník, poznámky, opakovaný budík, kalkulačku, minutku a stopky. Mezi aplikacemi je dále přítomný například převodník měn. Pokud by vám cokoliv chybělo, lze si další aplikace doinstalovat prostřednictvím platformy Java MIDP 2.0. Značně vás však bude limitovat kapacita paměti telefonu, která je pouhých 10 MB. V dnešní době si i u nejlevnějších telefonů představujeme o trochu více prostoru pro data. Slot pro paměťové karty zde samozřejmě nenalezneme. V Nokii je implementovaný prohlížeč wapu. Můžete s ním prohlížet i internetové stránky, ale telefonu to nepůjde příliš rychle. Řešením není ani nainstalování prohlížeče Opera Mini. Telefon má opravdu pomalý systém a doba odezvy kláves neustále zdržuje. Internet s tímto mobilem tedy doporučujeme spíše jen ve výjimečných situacích. Zábava - FM rádio jako bonus Jelikož se ve všech propagačních materiálech o tomto modelu výrobce nejvíce zmiňuje o funkci FM rádia, vrhli jsme se na její testování z malé hrstky zábavních funkcí nejdříve. Svou oblíbenou rozhlasovou stanici si můžete naladit po vstupu do menu Média. Stejně jako u ostatních modelů lze ladit až po zapojení sluchátek, které slouží zároveň jako anténa. Černá "pecková" sluchátka naštěstí nalezneme již v základním balení spolu s telefonem. Grafické prostředí rádia je zpracováno poměrně přehledně a lze se v něm během několika sekund snadno zorientovat. V horní části displeje se zobrazuje název stanice, kterou máte naladěnou - název si musíte zadat sami, jelikož funkce RDS pro zobrazování doplňkových informací podporována není. Zhruba uprostřed je aktuálně naladěná FM frekvence a ve spodní části systémové prvky jako ovládání hlasitosti či možnost přeladění na jinou stanici. Stanice nemusíte ladit ručně - telefon je pro vás automaticky vyhledá a uloží do paměti. Kvalita sluchátek je k našemu překvapení více než dobrá. Na telefon nejnižší cenové kategorie se jedná o nadprůměr - hudební fajnšmekři by zřejmě měli připomínky, ale běžnému uživateli budou naprosto stačit. Pokud navíc nebudete chtít poslouchat se sluchátky, lze rádio pustit "naplno" prostřednictvím externího reproduktoru, jehož zvukové kvality jsou taktéž na dostačující úrovni. Z doplňkových funkcí už toho příliš mnoho zmínit nemůžeme. K dispozici je pouze záznamník - každá nahrávka může mít ale maximálně délku jedné minuty. Nokia 2600 Classic podporuje platformu Java MIDP 2.0, takže si můžete doinstalovat některé aplikace či hry. Když jsme u her, v přístroji jsou předinstalované tři - Galaxy Balls na způsob starého dobrého tetrisu, jedno z pokračování legendárního Hada a také chytlavé Sudoku. Pokud by se vám hry nezamlouvaly, můžete si další doinstalovat prostřednictvím zmíněné Javy - bohužel v rámci oné velmi nízké kapacity paměti 10 MB. Digitální fotoaparát - to opravdu nestačí Výrobce si sice u tohoto modelu může zaškrtnout políčko "digitální fotoaparát", ale jeho praktické použití je opravdu minimální. Rozlišení VGA, tedy 640 x 480 pixelů je na dnešní dobu velmi podprůměrné. Kdyby fotoaparát oplýval alespoň jinými kvalitami, dokázali bychom mu nízké rozlišení vzhledem k cenové kategorii odpustit. Jenže kvalita výsledných obrázků je vskutku nízká. Nejenže v menu nenalezneme funkci autofokus (automatické zaostřování), ale fotografii nemůžeme vylepšit ani žádnými zvláštními efekty (například negativ či sépiový odstín). V nabídce je pouze noční režim. Pořízené fotografie jsou velmi rozostřené a barvy nikterak věrné. S Nokií 2600 Classic lze sice nahrávat i krátké videosekvence, ale jejich kvalita také není nijak valná. Na zadní straně telefonu se nachází i zrcátko pro vytváření autoportrétů, které ale jinak podprůměrný fotoaparát bohužel nezachrání. Hodnocení - bez nároků na funkce Nokia 2600 Classic je po designové stránce velmi líbivým telefonem a společně s pevnou konstrukcí se tak na první pohled bude pravděpodobně zamlouvat spoustě uživatelům. Jelikož se jedná o telefon nízké cenové kategorie, nemůžeme od něj očekávat žádné pokročilejší funkce. I přesto dokázal svou výbavou překvapit - v menu je k dispozici například FM rádio - funkce netypická pro low-endové mobily. Drobný elegán podporuje také datovou technologii EDGE či bezdrátový Bluetooth. Svou dobrou pověst si však dokázal lecčím pokazit. Digitální fotoaparát má velice nízké rozlišení a lze s ním pořídit poněkud nekvalitní obrázky. Telefon sice podporuje hudební formát MP3, ale nabízí pouze interní paměť o velikosti 10 MB, což vylučuje možnost použití přístroje jako přehrávače. To hlavní, co je ale na dnes recenzovaném mobilním telefonu lákavé, je především jeho nízká cena. Nokii 2600 Classic lze pořídit za zhruba dva a půl tisíce korun. To přístroj činí vhodným dárkem kupříkladu i pro děti. Vy ušetříte a vaše "ratolest" obdrží pěkně vypadající mobil s výměnnými kryty a rádiem. Zkrátka a dobře - jedná se o další dobrý low-end v řadě. |